Wild duck hunting trips in Bulgaria - Hunting area Самуилово 8865
Wild duck shooting in Bulgaria - Hunting area Самуилово 8865
Wild duck hunting in Bulgaria - Hunting area Самуилово 8865
Wild duck shooting in Europe - Hunting area Самуилово 8865
Wild duck hunting in Europe - Hunting area Самуилово 8865
Waterfowl shooting in Bulgaria - Hunting area Самуилово 8865
Waterfowl hunting in Bulgaria - Hunting area Самуилово 8865
Mallards hunt in Bulgaria - Hunting area Самуилово 8865
Mallard shooting in Bulgaria - Hunting area Самуилово 8865
Wild duck hunting in Bulgaria
Bulgaria Hunting Trips - Discounted wild duck hunting trips on bghunters.com - Waterfowl hunting area Самуилово 8865
» Bulgaria Hunting Trips » Wild duck hunting in Bulgaria » Hunting area Самуилово 8865
- Hunting trips directly from outfitters:
Wild duck hunting trips in Bulgaria
Hunting area Самуилово 8865
We hunt some of the best areas for Wild duck in Bulgaria!
Wild duck hunting period & methods
Wild duck hunting in Bulgaria season:
- October 1 - January 31
Small game standart price list
Wild Duck
Wild duck is of great importance for hunters in Bulgaria. It is an interesting game species with tasty meat. During the migration there is a considerable number of wild ducks in the whole country and the hunt can be really successful. About 100,000 wild ducks are wintering in the country every year.
Scientific Name: Anas platyrhynchos
Habitat: It is found in both fresh- and salt-water wetlands, including parks, small ponds, rivers, lakes and estuaries, as well as shallow inlets and open sea within sight of the coastline.
Description: The breeding male mallard is unmistakable, with a glossy bottle-green head and a white collar that demarcates the head from the purple-tinged brown breast, grey-brown wings, and a pale grey belly. The rear of the male is black, with white-bordered dark tail feathers. The bill of the male is a yellowish-orange tipped with black, with that of the female generally darker and ranging from black to mottled orange and brown. The female mallard is predominantly mottled, with each individual feather showing sharp contrast from buff to very dark brown, a coloration shared by most female dabbling ducks, and has buff cheeks, eyebrow, throat, and neck, with a darker crown and eye-stripe. Both male and female mallards have distinct iridescent purple-blue speculum feathers edged with white.
Hunting method: Lying in wait, over decoys, walking up
Hunting available in: All areas of distribution in Bulgaria.
Accompanying hunt: It can be combined with Goose hunting.
Hunting services: Standart price list
Bulgaria Hunting Trips | Hunting area Самуилово 8865
- Лов Самуилово 8865
- ✓ Hunting in Bulgaria Самуилово 8865
- Hunting in Europe Самуилово 8865
- Caccia in Bulgaria Самуилово 8865
- Chasse en Bulgarie Самуилово 8865
- Jagd in Bulgarien Самуилово 8865
- Caza en Bulgaria Самуилово 8865
- Κυνήγι στη Βουλγαρία Самуилово 8865
- Bulgaristan'da Avcılık Самуилово 8865
- ✓ Big game hunting in Bulgaria Самуилово 8865
- Red deer hunting in Bulgaria Самуилово 8865
- Fallow deer hunting in Bulgaria Самуилово 8865
- Roe deer hunting in Bulgaria Самуилово 8865
- Wild boar hunting in Bulgaria Самуилово 8865
- Mouflon hunting in Bulgaria Самуилово 8865
- Barbary sheep hunting in Bulgaria Самуилово 8865
- Chamois hunting in Bulgaria Самуилово 8865
- Himalayan tahr hunting in Bulgaria Самуилово 8865
- Bezoar ibex hunting in Bulgaria Самуилово 8865
- Wood grouse hunting in Bulgaria Самуилово 8865
- ✓ Small game hunting in Bulgaria Самуилово 8865
- Pheasant hunting in Bulgaria Самуилово 8865
- Quail hunting in Bulgaria Самуилово 8865
- Turtle-dove hunting in Bulgaria Самуилово 8865
- Partridge hunting in Bulgaria Самуилово 8865
- Wood pigeon hunting in Bulgaria Самуилово 8865
- Woodcock hunting in Bulgaria Самуилово 8865
- European hare hunting in Bulgaria Самуилово 8865
- ✓ Waterfowl hunting in Bulgaria Самуилово 8865
- Goose hunting in Bulgaria Самуилово 8865
- ✓ Predator hunting in Bulgaria Самуилово 8865
- Wolf hunting in Bulgaria Самуилово 8865
- Jackal hunting in Bulgaria Самуилово 8865
- Fox hunting in Bulgaria Самуилово 8865
Wild duck hunting trips in Bulgaria
Small game - Duck shooting in Bulgaria
- Wild duck hunting in Bulgaria
- Самуилово 8865
Wild ducks hunting trips in Bulgaria
Wild duck hunting is one of the coldest and most exciting types of wing shooting in Bulgaria. There are three types of duck hunting. The first kind is at flight, early in the morning and at dusk. The second kind is with fake lures at the resting spots (reservoirs, dams, rivers and runoff water). The third kind is walked up hunting along river banks, canals and streams.
When hunting in the early hours of the morning, the hunters have to be at the hunting spots before dawn. The birds move from ther feeding spots towards the resting spots. Those are normally large dams and high-water rivers. Wearing warm clothes is recommended, but using camouflage coverings is a must, due to the fact that these birds have a sharp eyesight and a very acute sense of hearing. It is a good idea for hunters to use auditory decoys, so as to direct the birds towards themselves. You may use retriever dogs (Golden Retrievers, Labradors, Drahthaarts, Kurzhaarts and Setters). The dogs need to be very disciplined, compliant and to obey the command Stay in place!. Dogs with experience trace the shot birds by themselves and swiftly retrieve them for their guide.
During the hunts at dusk, it is advisable to lie in wait for the ducks at their feeding spots.
Those are: surface runoff areas (overland flow), harvested fields (rice fields), shallow streams, flooded corn fields (grooves filled with water). It is mandatory to use auditory decoys, so as to direct the birds towards the desired places. It is advisable to use retriever dogs, due to the fact that the hunt takes place in the darker hours of the day. For this kind of wing shooting in Bulgaria, using Drahthaars and Kurzhaars brings greater success. They are able to find the shot birds visually as well as by smell, while Labradors and Golden Retrievers tend to track the bird visually and are more suited for hunting at wide open water areas (reflective water surfaces).
Walked up hunting is the second method of hunting ducks. That is an emotion-filled outing involving long hikes, which is why the hunter must be in excellent health. This kind of hunt is most sucessful when the bigger dams in the area freeze over. Smaller canals and rivers do not allow the water to freeze even at temperatures below - 15 degrees. Birds are aware of that and they find favourable conditions to rest and eat. It is recommended to start this type of hunt at 6 am, and it can last until as late as 5 pm. It may then be combined with an evening hunt at dusk. Combined, the two types of hunt can bring wonderful results. During walked up hunts, it is good to use a guide who knows the places where the birds rest during the day. Once you near the resting spots, you need to move quietly and stay low. You need to use the surrounding vegetation as a cover while you approach the birds and use the element of surprise. It’s possible to lift between 20 and 50 birds into the air at one of these spots. When moving along a riverbank or canal, you need a disciplined dog that walks no more than 15 - 20 steps ahead of you. Once you near the resting spots, the dog must obey the command Heel! or Behind me! so as not to lift the resting game birds. In Bulgaria, the most widely established dog breeds are Drahthaar and Kurzhaar. Once the birds have been shot, the dogs must retrieve the birds from water as well as dry land under the command Retrieve!. The dog must be able to maneuvre through obstacles (water obstacles, fallen trees, ponds, etc.) - in other words, it needs to be hardy while retrieving.
The third kind of hunting is by lying in wait for the birds at their resting spots. Those are: large reservoirs (dams), surface runoffs. It is mandatory to use lures (decoys). It is advisable to put between 40 and 100 duck decoys into the water. It is good to have two or three pairs of spinning wing decoys (mojos). You may use mobile duck decoys with electric motors, so as to create the illusion that the birds are moving. The hunters need to have made a temporary hiding place at the river bank. It must blend in with the terrain so as not to arouse suspicion in the birds. A boat camouflaged with reed vegetation can be used for the same purpose. Hunting by boat allows the hunters to choose the hunting spots for themselves. When using decoys in such cases, they need to be mobile, with built-in chords and weights (so that they can be thrown directly from the boat).
Mallard Identification
Male has green head with olive green bill. Wings of both sexes have purplish / blue speculum and white underside. Concentrations of mallards are typically found near agricultural grain fields that are situated near wetlands or river courses. This species nest throughout country and especially in The Danube plain. Mallards typically return to feeding areas so scout your hunting area to locate where the birds are feeding. A mallard call can be quite successful in luring this bird to decoy spreads.
- BOOK YOUR HUNT IN BULGARIA
Сърна
(Capreolus capreolus)
Срокове на ловуване
Лов на сърна:
- мъжки - селекционно и трофейно - от 1 май до 30 октомври
- женски и приплоди - от 1 септември до 30 октомври
Като едър дивеч, ловът на сърна е много желан от много ловци. Това им доставя много морална наслада, независимо от факта, че те се сдобиват с така желан трофей. Има и месо и кожа, има и красиви спомени. Но преди всичко, за да има ловна слука, трябва да се отиде на лов. Поради силно намалелите запаси от сърна, допреди една-две години това бе недостижима химера за много от редовите ловци. Трябва да се знае, че ловуването на сърна и преди всичко от начина на неговото провеждане в голяма степен както размерът на ловните запаси от този вид дивеч, така и качеството на добитите трофеи. Затова на ловуването като една от формите за ползване на сърните трябва да се погледне с необходимата сериозност не само от страна на държавните органи и ловните сдружения, а и от всеки ловец, който се отправя на такъв лов. Необходимо е да се изберат тези начини на ловуване, които са не само най рационални, т.е. да дават най-положителни резултати от ловните излети, но преди всичко да осигурят добри резултати в размножаването, стопанисването, и подобряването на качествения състав на сърнешката популация. За да спазим тези основни принципи, трябва да отговорим по най-правилният начин на редица въпроси, като най-важните от тях са изборът на правилния метод на ловуване, откриване при всички обстоятелства на наранените сърни и правилното отношение към добитите трофеи.
Разпространение на сърната
Сърната е разпространена в по-голямата част на Европа. Липсва в Ирландия, Исландия и Северна Скандинавия, както и в най-южните части на Средиземноморските държави. В България тя се среща от морското равнище до горната граница на гората както в планините, така и в равнините. Най-многобройна са сърните в Стара планина, Средна гора и Родопите, както и в Лудогорието и Добруджа. Понякога се заселва и в обработваеми площи. Числеността й е около 75 000 бр.
Общи сведения за сърната
Сърната е чифтокопитен бозайник, който спада към семейство Еленови. Тя е средно-голяма на ръст. Дължината на тялото достига 100-130 сm, височината в холката - 70-80 сm, а масата е 20-35 kg. Опашката е къса - само 3-4 сm. Сърната има стройно тяло и тънки дълги крака. Козината й е едноцветна. През зимата тя е сива до сивокафява, а през лятото жълточервена. Задницата на сърната е бяла, нарича се "огледало". Рога притежава само мъжката сърна - сръндакът. През първата година рогата са шиповидни, през втората чаталести, а по-късно разклонени, с по 3-4 клона всеки. Рогата на сръндака се сменят всяка година. Те падат обикновено през октомври - ноември. След 3-4 седмици започват да растат нови, които достигат пълното си развитие през март - май, когато се обелва и покриващата ги дотогава фина кожа, наречена лико.
Начин на живот и хранене на сърната
През деня сърната обикновено се крие из гъсталаците, а привечер излиза да пасе. Любими нейни места за паша са сочните ливади, сечища и просеки, както и още неизкласилите житни ниви. Тя се храни с треви, млади леторасли и пъпките на много дървета и храсти, яде охотно също дъбови и букови жълъди, конски кестени и някои други плодове. Обича да ближе и сол. През лятото сърната живее поединично, а през зимата се събира на по-големи или малки стада и слиза по-ниско в планините, където по-лесно може да намери храна.
Размножаване при сърната
Размножителният период на сърната в България започва към средата на юли и продължава около един месец. Тогава между възрастните сръндаци стават борби за овладяване на женските сърни, които обаче рядко завършват със смъртта на някой от двамата съперници. Бременните сърни раждат след 270-280 дни, най-често по две, по-рядко по едно или три малки, които имат ръждиво-жълта окраска и отначало са изпъстрени с бели петна. Сърнетата придружават майка си докато навършат едногодишна възраст.
Стопанско значение на сърната
Сърните са един от основните видове дивеч за нашето ловно стопанство. От тях може да се получи голямо количество месо и кожи. Към трофеите на сръндаците проявяват интерес наши и чуждестранни ловци. Когато запасите им са нормални, те нанасят незначителни вреди на селското стопанство. Националният рекорд е 184,05 т. по СIС. Предлагат се трофейни екземпляри с тегло на рогата от 300 gr до 550 gr.
Лов на сърна чрез чакане - лов на сърна чрез засада, лов на сърна чрез варда
Той се провежда обикновено сутрин или вечер, когато сърните излизат да се хранят или се прибират от паша. В районите, в които е осигурено спокойствието им, той може да се извършва по-продължително време, тъй като животните излизат по-рано привечер, а даже и следобед, и се прибират сутрин по-късно. Напротив, там, където сърните са наплашени и обезпокоени, ловуването по този метод може да се провежда само за кратко време сутрин и привечер, и то без гарантиран успех. По принцип при този начин на провеждане на отстрела трябва да се познават много добре навиците на сърната и по-специално по кое време и къде излиза на паша и кога се връща, както и местата на нейните пътеки. От моята практика мога да споделя, че правя наблюдения на избрания район поне един месец предварително и набелязвам всички удобни места за варда. Това ми е гарантирало успеха в ловните излети почти винаги. Никога не съм разчитал на случайността. Чакането по принцип се провежда край някоя поляна или ливада, където дивечът идва да се храни, както и по перваза на гората, в близост на която има люцерна и други фуражни култури. През есента особено подходящи за засада са площите, богати на дъбов и буков жълъд, където сърните идват редовно. По своята същност този вид лов е индивидуален. Ловецът трябва да застане на такова място, че да има обзор за наблюдение на приближаващите сърни, без те да могат да го забележат. Чакането може да се извърши направо на земята, на някое дърво или на специално устроено високо чакало. При чакането на земята е желателно да се избере леко издигнато място на терена, откъдето да има не само добър обзор на местността, но и да бъде удобно за стрелба. В такива случаи практикувам устройване на някакво импровизирано прикритие като пръчкарник от подръчни храсти, клони, плевели и др. налична растителност, или използвам естествено прикритие - стебла на дървета, група от храсти и др. За да бъдем сигурни, че сърните няма да ни подушат, трябва задължително да се съобразим с "розата на ветровете" и с посоката, от която очакваме дивеча. В противен случай сърните ще подветрят ловеца и неминуемо ще променят посоката на своето движение.
В сравнение с чакането на земята, използването на дърво или високо чакало за тази цел е многократно по-удобен и сигурен начин. Преди всичко ловецът се намира на известна височина над терена, има отлична наблюдателна възможност и най-важното - сърните трудно могат да го забележат. Погледът им е отправен встрани и напред, при това на чувствително по-ниско ниво и това е основното предимство на ловеца. Мястото за разполагане на такива чакала трябва да е такова, че да позволява стрелба във всички посоки, без да е неооходимо да се местим и нагласяме. В противен случай произведеният шум от тези приготовления ще прогони дивеча. Ловът чрез засада е един от най-прогресивните и рационални видове лов на едър дивеч. Той има много предимства, по-главните от които са:
1. Дивечът се стреля в спокойно положение, без да е гонен и безпокоен излишно. Именно поради това там, където се ловува по този начин, сърните са спокойни, не са наплашени и лесно се приближават по всяко време към човек.
2. Ловецът има възможност да огледа добре излязлото животно и да прецени въз основа на неговите качества и генетични заложби дали да стреля или не; избира се и необходимият трофей с предварителна представа за неговата даденост.
3. Спокойната стрелба дава възможност на ловеца добре да се прицели и да порази дивеча в най-уязвимото място, така че той да падне веднага, а не да избяга наранен и впоследствие да стане плячка на хищниците.
4. От емоционална гледна точка този начин на ловуване има своите съществени предимства, защото при него проличават уменията и познанията на ловеца да избере правилното място за вардата, да прецени безпогрешно подлежащия на отстрел екземпляр и да го порази с точен и безкомпромисен изстрел.
Лов на сърна чрез издебване
Този начин на лов е също индивидуален. Ловецът сам търси сърните и се стреми да ги доближи на изстрелно разстояние по най-безшумния начин. За правилното и успешно провеждане на този лов е необходимо да се познава отлично местността и да се знае в дадения момент къде може да са животните, за да не се губи излишно време за тяхното търсене. За целта са необходими също много предварителни наблюдения на района. Придвижването е желателно да става по коларски пътища и отъпкани пътеки, като се стремим да бъдем максимално тихи. Това обаче е много трудно, особено през есента, когато шумата е опадала и още не е слегнала от влагата. При приближаването си към сърните ловецът трябва да използва максимално всички прикрития на терена: дървета, храсти, долове, оврази. Трябва да се движи безшумно. В случай, че забележи и най-малките признаци на тревога у животните, той трябва да спре незабавно и да изчака да се успокоят, за да може да продължи и да ги приближи. За по-лесно издебване на сърните може да се използва някаква каруца. Тези животни са доверчиви и не се плашат от конска или волска кола, поради което с нейна помощ може да бъдат доближени достатъчно. В този случай, за да не се подплашат от слизането на ловеца от каруцата, е желателно той да стои ниско в нея и когато е достатъчно близо за успешен изстрел, трябва да слезе бързо и незабелязано и да се скрие веднага зад някое близко укритие. Каруцата продължава своето движение. Сърните, чието внимание е отвлечено от отдалечаващата се кола, по принцип не забелязват ловеца, освен ако той не допусне груба грешка и се издаде. При това положение той може спокойно да ги огледа и да стреля по избраното от него животно. Недопустимо е да се стреля по сърните от каруцата. Това противоречи на ловната етика. Освен това такъв изстрел много често е несигурен. От гледна точка на емоционалната нагласа този лов е най-привлекателен и емоционален. Умението на ловеца да се слее с околната растителност, неговата възможност да издебва дивеча и да го приближи на изстрелно разстояние, правилно да подбере нужния екземпляр от стадото и да го порази на място - всичко това си е висше ловно майсторство. В сравнение с вардата обаче невинаги има време за обстойно оглеждане на животните и за правилния избор на отстреляния екземпляр. Освен това при най-малката грешка дивечът побягва и успехът от лова се проваля.
Лов на сърна чрез примамване
Този метод на лов се използва само за отстрел на сръндаци по време на брачния период. Същността му се състои в примамване на мъжкаря чрез призивни звуци от любовен зов на женската сърна или чрез хормонален мирис на същата. За целта в първия случай се използва специална свирка, но може да се използва и лист от буково или крушово дърво (което си е цяло изкуство). И в единия, и в другия случай обаче, за сполучливото имитиране гласа на женската се изисква много опит и тренировки. Във втория случай се намазват предмети - камъни, дънери на дървета, пънове - със специален препарат, имитиращ миризмата на разгонена женска сърна. Провеждането на този лов, който е индивидуален, става по следния начин. Проучват се предварително районите на отделните сръндаци, което става с внимателно ослушване и наблюдение, без в никакъв случай да се безпокоят животните. След това ловецът избира подходящо място в близост до обичайните места за придвижване на сръндака, като се прикрива умело достига до него безшумно и незабелязано. В противен случай примамването ще бъде неуспешно.
Не е желателно веднага след установяването си на мястото на вардата ловецът да започне мамене. По-добре е да се изчака първо да се обади сръндакът или някакъв друг начин да се разбере къде се намира той в дадения момент. Но даже и да не се удаде това на ловеца, което при сърните е доста често, изчакването е необходимо, за да не се предизвика у животното дори и най-малкото безпокойство и съмнение, ако по някакъв начин е забелязало нашето приближаване. Едва след това ловецът издава през 2-3 минути по две-три последователни писукания, наподобяващи гласа на разгонената женска. Примамването не бива да продължава повече от 20-25 минути. В случай че ловецът усети или забележи идването на мъжкаря, той трябва веднага да преустанови примамването и да изчака неговото приближаване. В противен случай ще се издаде и сръндакът ще избяга. Ако след 20-25-минутно примамване никой не се отзове, ловецът трябва да се премести на друго място и там да опита отново. Този лов е доста труден и невинаги завършва с успех, тъй като сръндаците не се отзовават на повикванията с такава охота, както елените например. По-добър е ефектът с хормоналните мирисови примамки.
От гледна точка на емоционалната нагласа на ловеца ловът чрез примамване е особено привлекателен, защото изисква умения за имитиране гласа на женската сърна, правилен избор на подходящо място за примамване, търпение при изчакването на сръндака и умение да се придвижва незабелязан и да се слива със заобикалящата го природна среда. Този метод е слабо познат сред нашите ловци.
Лов на сърна чрез спокойна гонка
Този начин на ловуване може да бъде индивидуален или групов, като във втория участват един-двама стрелци и един-двама гоначи. Стрелците заемат тихо и внимателно определени места на пътеките-вървища, по които дивечът е навикнал да минава, и се маскират максимално добре. Гоначите се стремят да подгонят сърните и да ги отправят към тях без излишен шум и ловни кучета. За успешен лов и наслука е също така вземане под внимание посоката на вятъра по време на провеждането на лова. Стрелците по принцип трябва да застанат срещу вятъра, а гоначите да гонят по неговата посока. Гоначите почукват по дърветата и съвсем леко подвикват, за да вдигнат и подгонят сърните, без да ги подплашват. Само така животните ще излязат на обичайните си пътеки за придвижване спокойни и без да бягат пред очакващите ги стрелци. Подгонването не бива да се извършва на големи площи, тъй като сърните се подкарват много трудно на големи разстояния и съвсем скоро след вдигането си се отклоняват от избраната посока, връщайки се обратно. Късите гонки дават винаги по-добър резултат.
Спокойното вдигане може да се приложи в още един вариант. Гоначите се движат по ската на някой овраг, по посока на вятъра, като се стремят да вдигнат сърните в района. По хоризонтала над тях и малко напред се движат един или двама стрелци, оглеждайки се и ослушвайки се, за да забележат навреме идващата сърна. Тъй като повечето сърни се вдигат и се движат леко напред и нагоре, те в скоро време се приближават до стрелците, които могат да ги огледат и да стрелят спокойно по тях. От емоционална гледна точка този лов е интересен и привлекателен, тъй като изисква умения в разставянето на двете групи гоначи и стрелци, отлично познаване на терена, бърза и съобразителна стрелба. Нужно е обаче голямо внимание, за да не се случи злополука по време на ловуването.
Съществуват и начини за ловуване на сърни чрез класическа гонка, която е също като тихата гонка. Тук броят на гоначите е 4-5 човека, а стрелците са 7-8. Недостатък тук е, че гоначите гонят по-големи площи, безпокои се дивечът, наплашва се и той излиза на стрелците в бяг, което води до трудно преценяване на неговите генетични недостатъци и достойнства. Стреля се на тъмно и накрая се вижда какво сме убили.
По сърните се стреля с леки куршуми и нарезно оръжие. Тогава те се поразяват със сигурност и съвсем незначителна част от тях се наранява и похабява. Това обаче е възможно само при ловуването на варда, чрез издебване и чрез причакване. При ловуването чрез спокойна и класическа гонка, когато по сърните се стреля докато са в движение, за предпочитане е да се отстрелват със сачми. Най-удачни са от 6/0 до 8/0. Не бива да се стреля на повече от 40-50 м разстояние.
Ако спазваме тези препоръки, похабяването и загубването на раненото животно ще бъде само в отделни и изолирани случаи.